![]() ʿAlī al-Naqī Imāmer af Tolver-Shiʿa-islam | |
---|---|
Rang | Tiende tolver-imām |
Navn | ʿAlī ibn Muhammad ibn ʿAlī |
Kunya | Abū al-Hasan[1] |
Født | 212 – 214 AH ≈ Ca. 828-829 e.v.t. |
Død | 254 AH ≈ Ca. 868 e.v.t. |
Fødested | Madīnah[1] |
Begravet | al-ʿAskarī-moskéen, Sāmarrāʿ |
Levetid | Før imāmat: 6-8 år (212-214 – 220 AH) Imāmat: 34 år (220 – 254 AH) |
Titler | |
Ægtefælle(r) | Hadīthah eller Sūsan[2][3] eller Salīl[3] |
Fader | Muhammad al-Taqī |
Moder | Sumānah[1] eller Sūsan[4] |
Børn | Hasan al-ʿAskarī (efterfølger), Muhammad, Abdullah Jaʿfar Zaki ibn ʿAlī al-Hādī, Aisha[5][6] |
al-Sajjād · al-Bāqir · al-Sādiq |
ʿAlī ibn Muhammad ibn ʿAlī (al-Naqī) (Arabisk: الإمام علي النقي) (født 828-829 – døde 868) var den tiende imām i den shiitiske tolver-gren.
ʿAlī al-Naqīs mor var formentligt en umm walad (konkubine der har født et barn til sin herre) fra Maghreb, kaldt Sumāna eller Sūsan. Han blev født i Medina og blev, som sin far, også imām i en meget tidlig alder. Han levede fredeligt i Medina, indtil al-Mutawakkil i tiltrådte som kalif i 847, som førte en anti-shiitisk politisk.[4]
Hans bāb menes ifølge nogle shiiter at være Muhammad ibn ʿUthman al-ʿAmrī, mens andre mener, at det var Muhammad ibn Nusayr al-Namīrī.
Da kalif al-Mutawakkil i ca. 848 hørte, at imāmen var beskæftiget med nogle oprørske aktiviteter, sendte han en mand af sted til Medina, for at ledsage imamen til Sāmarrāʿ. I denne sammenhæng vides det, at ʿAlī al-Naqī vandt kaliffens respekt, og blev derfor skånet fra at blive forulempet, men blev dog holdt under overvågning. Imām ʿAlī al-Naqī var meget agtet for sin fromhed og beskedenhed. Han blev boende i Sāmarrāʿ indtil hans død i 868 og blev derefter begravet i sit eget hus. Ifølge shiitisk tradition, blev ʿAlī al-Naqī forgiftet af kaliffen.[4]